КООРДИНАЦІЯ ДІЯЛЬНОСТІ ОРГАНІВ І ПІДРОЗДІЛІВ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ ПІД ЧАС РОЗКРИТТЯ ТА РОЗСЛІДУВАННЯ КРИМІНАЛЬНИХ ПРАВОПОРУШЕНЬ - Чаплинський, Костянтин (Науковий вісник Дніпровського державного університету внутрішніх справ, 2024)
Наукову статтю присвячено висвітленню проблемних питань взаємодії органів і підрозділів Національної поліції під час розкриття і розслідування кримінальних правопорушень. Приділено увагу створенню сучасної дієвої системи криміналістичного забезпечення взаємодії між підрозділами поліції. Така система потребує обов’язкового узагальнення матеріалів правоохоронної практики та аналізу наукових розробок для формулювання найбільш ефективних способів і методів його застосування. Зосереджено увагу на визначенні поняття та сутності взаємодії. Вчасна і якісна взаємодія органів та підрозділів Національної поліції забезпечує своєчасне розкриття та швидке розслідування кримінальних правопорушень. Системна й узгоджена діяльність працівників різних підрозділів дозволяє проводити окремі слідчі (розшукові) дії швидко та раціонально, отримувати необхідний обсяг доказової інформації. Діяльність з розкриття і розслідування кримінальних правопорушень вимагає від працівників правоохоронних органів досить чіткого планування своїх дій, особливо на початковому етапі їх розслідування. Зважаючи на це, розробка практичних рекомендацій щодо взаємодії органів і підрозділів Національної поліції є одним із важливих напрямів досягнення мети кримінального провадження. Розкрито основні форми взаємодії у кримінальному провадженні. Визначено основні організаційні та процесуальні форми взаємодії слідчого з працівниками оперативних підрозділів при розслідуванні кримінальних правопорушень. До процесуальних форм взаємодії віднесено: а) виконання оперативним підрозділом доручень слідчого щодо перевірки оперативно-розшуковим шляхом відомостей, що мають значення для встановлення наявності чи відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за оперативними матеріалами; б) виконання доручень слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій. Серед організаційних форм взаємодії при розслідуванні кримінальних правопорушень виокремлено наступні: а) спільна діяльність у складі слідчо-оперативних груп; б) взаємний обмін оперативною інформацією між слідчим і працівниками оперативних підрозділів; в) сумісне планування початкового етапу розслідування та першочергових процесуальних дій; г) використання криміналістичних і оперативно-технічних засобів тощо.