КРИМІНАЛЬНО-ПРАВОВА ОХОРОНА ПРАВА НА ПРИВАТНЕ ЖИТТЯ У МЕДИЧНІЙ СФЕРІ: МІЖНАРОДНИЙ ТА НАЦІОНАЛЬНИЙ КОНТЕКСТ - Рябчинська, Олена; Стоматов, Едуард (Науковий вісник Дніпровського державного університету внутрішніх справ, 2024)
У статті проаналізовано основні положення правового регулювання змісту інформації про стан здоров’я особи у міжнародних документах, так і в національному законодавстві, та її співвідношення з такими поняттями як особисте та сімейне життя, конфіденційна інформація, медична інформація, лікарська таємниця, медична таємниця, враховуючи міжнародно-правові стандарти у цій сфері, а також наукові дослідження з теорії права та галузевих дисциплін, зокрема конституційного, кримінального, адміністративного та цивільного права, законодавства у сфері інформації, охорони здоров’я та практики ЄСПЛ, тощо. Перспективними напрямками досліджень у сфері кримінально-правової охорони недоторканності приватного життя в медичній сфері є: аналіз співвідношення права особи на особисте та сімейне життя як об’єкта кримінально-правової охорони та об’єкта кримінальних правопорушень, передбачених ст. 132 та ст. 145 КК України; уточнення змісту понять «лікарська таємниця», «медична таємниця», «конфіденційна інформація про стан здоров’я» з метою усунення існуючих нечітко визначених, суперечливих положень, прогалин нормативно-правової бази в частині інформаційних та правовідносини, що негативно впливають на забезпечення конституційних прав і свобод людини і громадянина; встановлення осіб, які можуть мати доступ до такої конфіденційної інформації, з метою з’ясування кола осіб, які можуть бути визнані суб’єктами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 145 КК України; удосконалення правового регулювання порядку збирання, зберігання, використання та обігу інформації, зокрема, про психічний стан особи, її примусового обстеження та лікування, використання конфіденційних даних у сфері психіатрії, до якої Конституційний Суд України звернув увагу при тлумаченні статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України «Про інформацію» тощо.