СУЧАСНІ ДОКТРИНАЛЬНІ ПІДХОДИ ДО ВИЗНАЧЕННЯ ПОНЯТЬ «АДМІНІСТРАТИВНО-ПРАВОВЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРАВА НА БЕЗПЕЧНЕ ДОВКІЛЛЯ ДЛЯ ЖИТТЯ І ЗДОРОВ’Я» ТА «МЕХАНІЗМИ АДМІНІСТРАТИВНО-ПРАВОВОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПРАВА НА БЕЗПЕЧНЕ ДОВКІЛЛЯ ДЛЯ ЖИТТЯ І ЗДОРОВ’Я» - ГОЛОВ, Олексій (Науковий вісник Дніпровського державного університету внутрішніх справ, 2024)
У статті автор дослідив сучасні доктринальні підходи до визначення понять «адміністративно-правове забезпечення права на безпечне довкілля для життя і здоров’я » та «механізми адміністративно-правового забезпечення права на безпечне довкілля для життя і здоров’я», а також їх взаємозв’язок із поняттями «безпека території», «національна безпека». Визначено, що адміністративно-правове права на безпечне довкілля для життя і здоров’я – це цілісна система адміністративно-правових гарантій, які застосовуються державою: екологічні, організаційні й технічні заходи в галузі забезпечення екологічної безпеки, включаючи інституційні, адміністративні та правові засоби впливу в галузі запобігання погіршенню навколишнього середовища й виникненню небезпек для здоров’я людини. При цьому його реалізація являє собою цілеспрямований вплив органів публічного управління й інших інстанцій на суспільні відносини в галузі екологічної безпеки, які функціонують як злагоджений механізм, що відбувається за допомогою механізму адміністративно-правового забезпечення як незамінної системи правових дій, яка проявляється як засіб нормативної раціоналізації та функціонування адміністративних об’єктів, як наслідок впливу на певні суспільні відносини під час виконання зобов’язань, установлені нормами права в рамках спеціальних адміністративно-правових систем. Окрім цього, поняття «адміністративно-правове забезпечення права на безпечне довкілля для життя і здоров’я» взаємопов’язано з поняттями «механізми адміністративно-правового забезпечення права на безпечне довкілля для життя і здоров’я», «безпека території» та «національна безпека», оскільки екологічна безпека є складовою частиною комплексної безпеки території як стану навколишнього середовища щодо захисту життєво важливих інтересів держави (людей, суспільства) від реальних або потенційних загроз, створюваних техногенними чи природними впливами на навколишнє середовище, що може вплинути на національну безпеку.