МІЖНАРОДНИЙ ТЕРОРИЗМ ЯК ПОЛІТИЧНИЙ ФЕНОМЕН. ПРОБЛЕМИ ПРОТИДІЇ - Алєксєєнко, Ірина (Науковий вісник Дніпровського державного університету внутрішніх справ, 2024)
У статті аналізуються та узагальнюються різні теоретико – методологічні підходи до мікрополітики, у фокусі уваги якої традиційно перебуває людина, а також виходять на перший план фундаментальні проблеми світоустрою, проблеми сталого розвитку і пов'язані з ними зміни, які переживає світ, суспільство, людина в умовах глобалізації, коли мережа взаємозв'язків структурних одиниць мегасуспільства настільки ускладнюється, що зв'язки на мега-, макро-, мезорівнях безпосередньо фокусуються в окремо взятій особистості на – мікрорівні. Визначено, що тенденція до розгляду мікрополітичних проблем у контексті глобалізації, свідчить про поступове розширення взаємозв'язків світової і мікрополітики як наукових сфер дослідження, спільним предметом яких стає аналіз проблем глобальної й особистої безпеки, демократизації глобального політичного процесу, забезпечення керованості глобальним розвитком на всіх рівнях організації. Обгрунтовано, що сучасні процеси глобалізації відображають потребу ствердження пріоритету загальнолюдських цінностей, що для забезпечення довгострокової глобальної безпеки і сталого розвитку засобами політики важливим є розуміння механізмів функціонування світу глобальної політики, в якому істотне значення відіграють характер діючої політичної культури й політичної свідомості. Доведено, що символічним осередком глобальних викликів сучасності як сукупностей найгостріших глобальних проблем, які постають перед світовою цивілізацією на початку ХХI ст., став феномен міжнародного тероризму і його різновид – глобальний терор як терор нового типу, що, на відміну від традиційного терору спрямований проти конкретних осіб, характер демоциду (масових убивств). Визначено, що тероризм являє собою виклик суверенітету націй-держав їх монополії на насильство. За своєю природою він транснаціональний і нівелює здатність суверенних держав контролювати транскордонні зв'язки. Тероризм став методом нав'язування своєї волі шляхом незаконного (несанкціонованого системними нормами) застосування насильства, підриву монополії сучасної держави на насильство – ключового компонента суверенітету. Виявлено, що тероризм сам значно впливає на розгортання глобальних процесів. Він не зупиняється на кордонах держави, а створює мережу відносин, що перетинають кордони таким чином, що боротьба з тероризмом вимагає міжнародних зусиль і набуває транскордонного характеру. Концептуалізовано, що світова політика орієнтована на розв’язання проблем, породжуваних глобалізацією. Глобального характеру сьогодні набуває проблема безпеки в глобалізованому світі. Світова політика наголошує на питаннях глобальної безпеки в тісному зв'язку з проблемами особистої безпеки, як стану захищеності життєво важливих інтересів особистості. Визначено, що світова політика орієнтована сьогодні на пошук ефективних рішень проблем безпеки і вбачає їх у створенні глобальної системи протидії сучасним загрозам і викликам глобалізації. Система покликана забезпечувати міжнародну стабільність і стійкий розвиток на тривалу перспективу насамперед на основі політичного регулювання глобальних процесів. Світова політика знаходиться перед необхідністю встановлення нових пріоритетів політики глобальної безпеки, можливостей і засобів політичного регулювання глобальної сфери.